Vi er heite, heite, heite. Dere er teite, teite, teite.
Det er kø langs hele vei 10 forbi Clearview.
Det er nok lurest å holde seg helt unna.
Veiarbeid skaper fortsatt kø på vei 90,
så vær forberedt på forsinkelser...
Released on www.DanishBits.org
- Så... - Så?
- I natt... - Akkurat.
- Var ganske... - Uventet?
Ja. Veldig uventet.
Hva skjer, sukkerklumper?
Jeg er skrubbsulten.
Jeg er fysen på grønne grønnsaker.
Til frokost?
Dr. Spivak sa at maten vår ikke inneholder nok riboflavin.
Og jeg ser ingen grønne grønnsaker.
Så, hvordan går det med oss i dag?
- Bra. - Ja, bra.
Å, herregud! Jeg hadde en for jævlig drøm i natt.
Det var... det var et hus, og det var en liten gutt.
Det var i ferd med å blåse opp til storm, og så var det noen vinduer,
noen vakre vinduer med glassmalerier,
og du var der.
Og du var der, og så var det en fyr
med en nifs maske.
Jeg ble dritredd.
Jeg har ikke hatt et sånt mareritt siden jeg var liten.
Dere, vi befinner oss i det 21. århundre, ok?
Det som skjer mellom oss...
blant oss. Hvis det er flere enn to, tror jeg det heter "blant".
Poenget mitt er, ikke få helt hetta, ok?
Greit?
Vel, jeg burde nok... Jeg går og sier god morgen til Nadia.
Jeg også.
Dette er bare pinlig hvis dere gjør det pinlig.
- Hva faen var det der? - Aner ikke.
Hun dukker opp hjemme hos meg, begynner å amme babyen,
- og nå deler hun drømmene våre? - Hun så masken, til og med.
- Hva i helvetet er det med maskene? - Det kan være skam.
Hvem ville vel ikke skamme seg over å gjøre de greiene?
Kanskje vi burde fortelle Miranda hva som foregår?
- Har du gått fra vettet? - Kanskje hun ser noe vi ikke ser.
Skal vi liksom bare tilfeldig nevne at: "Vet du,
du har backstage-billett til en hel masse seriemord?"
Hun kommer til å skjønne at noe foregår. Ikke sant?
Kanskje hun kan hjelpe oss å finne guttungen.
- Forhindre at det skjer andre noe vondt. - Det kunne skje henne noe vondt.
Hvis vi forteller henne om drømmene, hvor vil det ta slutt?
Hun kommer til å finne ut hva vi er til slutt.
Norman, jeg kan ikke snakke nå.
Du! Supert. Hva?
Dette er det jeg drømte om i natt.
Og dette er det jeg fant da jeg googlet bildet.
Glassmaleriet er laget av en fyr som heter Frank Bannister.
Det er studioet hans.
Zebulon i Ohio. Like over grensen.
Du bør komme deg av gårde, før det er for sent.
Du sa jeg skulle oppsøke deg når jeg hadde hatt en ny drøm.
Det var et innbrudd i natt. Én død, to sårede.
Det var leit å høre.
Så jeg har hendene fulle med å lete etter gjerningspersonen.
Hvilket skyver drømmejaging lenger ned på listen min.
Det finnes en familie der ute et sted som snart kommer til
å sitte midt oppe i en helvetes smørje!
Du kan gjøre noe med det, som å forhindre at det skjer,
fakke morderne.
Det er ikke bare jeg.
- Roman drømte det også. - Roman Godfrey?
Guttungen i Toronto som døde, Roman drømte det, også.
Og gangen før det, i den bobilparken?
Det var da vi innså at vi hadde dem begge to.
Ikke spør meg hvorfor, jeg har ikke svar på noe av dette.
- Jeg advarte deg mot å holde ting tilbake. - Jeg er her nå, ikke sant?
- Jeg blir med. - Du holder deg unna dette.
Jeg står oppe i det, enten jeg vil eller ei.
Jeg vil ikke ha en synsk privatperson med et rulleblad diltende etter meg.
- Du må høre etter... - Vil du bli buret inne
for å blande deg opp i en politietterforskning?
Pass deg! Disse gutta kødder ikke.
Hva gjør du her, Olivia?
Du har ikke noe å gjøre i denne bygningen,
og du trenger sikkerhetsklarering for å komme ned hit.
Hva gjør du her?
Lar du Pryce suge vekk kreftene dine fordi de skremmer vettet av deg?
Norman ringte. Ba meg møte ham.
Pokker heller. Jeg sa til ham at jeg ikke var interessert i familieterapi.
Gudskjelov, du er i live!
Jeg... savnet deg.
Sa du nettopp...?
Jepp.
Si noe annet.
Roman.
Si det en gang til.
Roman, du ser trett ut.
Jeg har ikke sovet på grunn av deg.
Alt kommer til å bli bra nå.
Hallo, mor.
Hallo, elskling.
Hva skjedde?
Hvor har du vært?
Så mye å fortelle dere.
Vi vil høre om alt sammen.
Jøss. Hvor var du i natt?
- Jeg kommer for sent på jobb. - Du lå med henne igjen.
Er det helt umulig for deg å slutte å tenke med pikken,
- eller leter du etter straff? - Du forstår ikke.
Hun setter deg opp mot Roman. Hun vi ha pengene hans.
Vi er fin-fine venner alle tre.
Vent...
Jeg... ville ikke at noen skulle komme til skade.
- Jeg bare... - Han kunne ikke ta igjen selv.
Du gjorde det du måtte gjøre.
- Dere må hjelpe Jason. - Det skal vi.
Du var veldig modig. Jeg er stolt over det du gjorde for den lille gutten.
Norman har forlatt bygningen. Du kan slutte å leke mamma.
Jeg vet jeg ikke alltid har vist det.
Utvilsomt et resultat av min europeiske oppvekst.
Men det betyr ikke at jeg ikke kan forsøke å være en bedre mor.
For dere begge.
- Jeg vil vi skal være en familie. - Hun har ikke forandret seg.
- Hun er datteren min. - Jeg lar deg ikke utnytte henne.
- Jeg trøster henne. - Du manipulerer henne!
- Du har aldri brydd deg om henne. - Dere to.
Ut.
- Hun er borte. - Shelley trenger en pause.
Jeg har ikke sett søsteren min på syv måneder.
Tenk på den mentale lidelsen hun har vært gjennom.
- På grunn av Olivia... - Dere er giftige, begge to.
Shelley er underernært, dehydrert.
Hun har gamle skuddsår som ikke har grodd ordentlig.
Det har forårsaket en alvorlig betennelse, immunforsvaret hennes er helt nedkjørt.
Det er derfor fosforen hennes har forsvunnet.
Og så er det flengene på ryggen hennes.
Det hun trenger, enda mer enn medisink behandling,
er å kunne heles følelsesmessig.
Hvilket innebærer fredelige omgivelser, borte fra den hylende bermen i gata,
og den endeløse, helvetes dysfunksjonen i familien deres.
Jeg kan ikke engang si deg hvor opprørt jeg er,
over at du er ansvarlig for min søsters sinnsro.
Jeg har da møtt dine behov på tilfredsstillende vis?
- Jeg er ikke skjør sånn som hun er. - Ingen i hele verden,
betyr mer for meg en den jenta.
Da har vi i det minste én ting til felles.
Én ting til.
Det er helt avgjørende at du ikke forteller noen at Shelley er her.
Jeg er ikke helt idiot.
Hei, hva gjør du oppe av sengen?
- Det går bra. - Du må hvile, ok?
Pryce sa du må hvile.
Beklager at du må tilbake til den samme dritten med Olivia.
Hun er annerledes.
Nei, hun er ikke det.
Hør på meg, hun sluttet å tenke på deg samme dag som du forsvant.
Jeg har ikke tenkt å la henne åle seg tilbake, ok?
Det blir for mye stress for deg.
Jeg skal gjøre alt som kreves for å få henne ut av livene våre for godt.
Beklager at jeg er sen.
Jeg vil ikke vite hva du drev med, engang.
Så ikke spør.
Dobbeltmord. Buffalo i delstaten New York. Julen 1965.
Et ektepar fikk strupene revet ut
mens deres seks år gamle datter gjemte seg i et skap.
Det eneste hun ville si om gjerningspersonen,
var at kvinnen hadde "natt-hår".
- Hvorfor viser du meg dette? - Politiet fant
fingeravtrykk på åstedet.
Men det fantes ingen match, før i dag.
Jeg sjekket Olivias fingeravtrykk i databasen,
og de matchet med dem fra dette mordet.
Tok du Olivias fingeravtrykk?
Jeg prøvde å utelukke henne. Nå kan jeg ikke det.
Vent litt, dette skjedde jo i 1965, for pokker.
Ja, jeg sjekket fem forskjellige ganger.
Jeg fikk en fyr i Quantico, som så på dem selv, til å utelukke datafeil.
- Jeg vet det ikke gir noen mening. - Nei.
- Hun var ikke født engang. - Jeg vet ikke helt, 60 er de nye 40.
Hun er rik. Er det mulig at hun har fått noen form for eksperimentell behandling?
Du vet vel bedre enn noen andre hva som foregår inne i Det hvite tårn.
Dette... vitnet...
- Er hun fortsatt i live? - Adressen hennes i Buffalo.
Vi snakker med henne.
- Michael Chasseur. Jeg er den nye... - Jeg vet hvem du der.
Jeg har forstått det slik at du kanskje kan kaste lys over folk
som har stygge ulykker som egentlig ikke er ulykker.
Du har snakket med Peter.
Fortalte meg om en drøm dere visstnok hadde begge to.
Små barn, foreldre, hus med fine vinduer,
og noen slemme fyrer som er ute etter å skade noen.
Første gang jeg har hørt om et drømmepoliti.
- Så du har ikke hatt en sånn drøm? - Muligens har jeg det.
Men så snart jeg legger hodet på puten, slukner jeg fullstendig.
Når jeg våkner, husker jeg ingenting.
Noen mennesker ligger våkne om natten og tenker på ting.
Ikke jeg.
Vet du noe om et innbrudd?
En gammel dame fikk et dødelig hagleskudd i brystet.
To andre er i kritisk tilstand.
Niks.
Beskrivelsen av angriperen er merkelig lik den
sheriff Sworn ga av søsteren din.
Søsteren min er død.
Og det er sheriff Sworn også.
Jeg har også mistet en søster.
Jeg vet hvordan det føles.
Det er ikke noe man greier å legge bak seg.
Noensinne.
Så... ga den drømmen Peter fortalte deg om noen ledetråder?
Kanskje.
Et hus i Ohio stemmer overens med beskrivelsen.
- Langt å kjøre. - Jepp.
Pass deg så du ikke kjører for fort.
Trafikksnutene kan være noen skikkelige kødder.
Men deg gir de sikkert visse innrømmelser.
Bli med, da vel? Siden jeg er ny her, og sånn.
Dessverre har jeg en viktig time hos legen som ikke kan endres.
- Håper det ikke er noe alvorlig. - Takk.
Vi har begge mye som står på spill i denne byen.
Jeg må ikke fortelle deg hva den har vært gjennom.
- Jeg hjelper til med hva som helst. - La oss møtes en gang.
Så kan vi finne ut hvor ting gikk skeis.
- Høres bra ut. - Når da?
Vi ringer deg. Vi ringer kontoret ditt.
- Jeg forventer å høre fra deg. - Ja.
Ok, bra.
Tre, to, én!
Utskyting!
Julian! Kom hit! Du må ha allergisprøyten din.
Jeg kan ikke bevege meg! Jeg er død!
Du får godteri hvis du kommer!
Kom an, kompis. Nå går vi inn.
Mitt gjennombrudd innen fosterutvikling utenfor livmoren,
involverte en kunstig navlestrengåre
som fører atmosfærisk oksygen og en blanding av fluor og karbon
gjennom ductus venosus til den nedre store hulvenen,
for å holde fylling av lungene med luft ved samme trykk som...
Vil du vise meg noe?
Jeg hadde tenkt å presentere dette på Ectogenesiskongressen
i Stockholm i neste uke, men jeg har funnet en enda viktigere sak.
Shelley, dette er ditt nye jeg.
Hjernevevet hennes har ikke differensiert seg ennå.
Så jeg kan overføre din hjernes nervenettverk til hennes.
Slik laster jeg praktisk talt opp din bevissthet.
Endelig vil du kunne få en normal... menneskelig form.
- Dette min kropp? - Ja.
Jeg...
antok det ville være gode nyheter.
Litt av et krypinn.
Må være et supert sted å leke husmor.
Jepp. Det er den onde planen min.
Å bli husmor og erobre verden, én gryterett av gangen.
Jeg trodde du bare brydde deg om penger, men du er visst en sånn jente
som må ha all oppmerksomheten, uansett hvor mange typer som er involvert.
Jeg ser ikke hvordan du har noe med det å gjøre.
Som vi alt har diskutert, kommer jeg ikke til å la deg knuse hjertet til
fetteren min, bare så du kan dobbeldyppes.
Kom deg ut. Gå! Dra! Ha det!
Gi meg de jævla hendene dine.
Håndflatene dine. Jeg må se dem, nå.
Herregud! Hva i helvete var det?!
Du må komme deg ut herfra, nå.
- Hva? - Du følte det du, også. De onde kreftene.
- Du er i fare. - Nei. Du er den eneste mørke kraften her.
Du tropper opp hjemme og snakker dritt,
tar i meg med de kalde, klamme hendene dine, og gir meg fullstendig noia.
Hvis du ikke tror meg, så stol på dine egne følelser.
Dette stedet er farlig, og du må komme deg vekk herfra, Miranda.
Jeg mener det. Dra.
Du har virkelig sans for drama, Roman.
En faktura fra et flyttebyrå?
Sendte du dem til huset mitt for å kaste meg ut?
Ditt hus?
Teknisk sett tilhører alt på denne eiendommen meg...
Teknisk sett kan jeg ikke kastes ut fra et sykehus, som dette tross alt er,
med mindre en lege sier at behandlingen min er ferdig.
Jeg skal få Pryce til å skrive deg ut.
ONKOLOGI
Kan vi ikke slutte med denne endeløse kjeklingen?
Enten du tror det eller ikke, har jeg virkelig gjort opp status med meg selv,
og innsett at jeg må gjøre opp for... så mange av tingene jeg har gjort,
i tillegg til ting jeg ikke har gjort, som...
kunne ha gjort livet ditt, og Shelleys, lykkeligere.
Lykkeligere?
Jeg skal rulles inn dit og få nåler stukket inn i øynene.
Du aner ikke hvor mye mer tiltalende det er,
enn å høre på deg bable i vei med de skitne løgnene dine.
Ikke gjør dette mot deg selv.
Det er vanskelig å fatte hvordan du kan ødelegge Shelley mer enn du alt har gjort.
Men du gir deg ikke.
Du kommer hjem til meg,
når jeg sa du skulle holde deg unna familien min.
Du og familien din vil ikke klare seg uten meg.
Dere vil trenge meg til å vise vei.
Én behandling til etter dette, så er jeg et menneske.
Jeg kommer ikke til å være som deg i det hele tatt.
Når datteren min er gammel nok, skal hun få den samme behandlingen.
Nei, det kan du ikke gjøre. Lemleste barnebarnet mitt?
Roman, det er ondskapsfullt. Det kan drepe henne.
Hva som helst for å få blodet ditt ut av årene hennes.
Hun kommer til å bli som meg. Som JR.
Mener du svak? Ubesluttsomt? Suicidal?
Han valgte en kule i hodet i stedet for å være gift med deg.
Hva sier det deg?
På grunn av deg, fikk jeg aldri bli kjent med faren min.
JR er ikke faren din.
Hva?
Han var ikke sånn laget.
Jeg vet du alltid har ansett ham som geniet bak Godfrey Industries,
for det er firmaets policy. Jeg ville ikke ødelegge fantasibildet ditt.
Det eneste geniale ved JR, var at han så det i andre.
Han møtte en briljant legestudent i Greenwich Village en sommer,
på et offentlig bad, og en enda mer briljant kvinne på teaterscenen i London.
Pryce og jeg gjorde firmaet til det det er.
Det ville ikke ha eksistert uten meg.
JR kunne ikke ha skapt noe av dette,
og enda mindre gitt meg barn.
Det betyr at Letha...
Hvordan føles det å være menneskelig?
Hva har du funnet ut?
- At jeg har blitt lurt. - Hva?
Fant du ikke Bannisters studio?
Å, jo da, jeg fant det. Forlatt, med knuste vinduer.
Da må det være en feil. Det må være et annet hus.
Eller så sendte du meg på spøkelsesjakt for å få meg ut av byen.
Hvorfor skulle... Jeg ville jo bli med til Ohio!
Jeg vet ikke hva slags spill du driver med, gutt.
Men du bør helst snakke sant til meg.
Hvis ikke, så vet du allerede at Jesus ikke kan hjelpe deg.
Faen.
Mannen din må skynde seg av gårde et sted,
fordi mannen din har en kone et sted.
Vi snakkes senere.
Hun kan knapt tygge maten sin.
Hun hører bra, siden hun lager lyder når du spør henne om noe.
Men jeg vet ikke om hun kan være til noen større hjelp.
- Hvor lenge har hun vært sånn? - Så lenge jeg har kjent henne.
Du har besøk, vennen.
Det har gått nedover helt siden det siste hjerneslaget.
- Vi blir ikke lenge. - Det vil dere nok ikke ønske.
Noen trenger ren bleie.
Blir jeg sånn noen gang, så gi meg en kule her.
Hei, Donna.
Jeg heter dr. Godfrey, og dette er Leticia.
Disse er til deg.
Vi vil gjerne stille deg noen spørsmål om det du så
natten foreldrene dine ble myrdet.
Jeg vet det er noe du helst ikke vil tenke på, men...
Men vi trenger hjelp til å finne den skyldige.
Selv etter alle disse årene.
Husker du at du fortalte politiet at du så den som gjorde det?
Jeg vet du bare var en liten pike, men du sa til dem
at du så en kvinne.
Ser du den kvinnen på dette bildet?
Donna?
Donna, hvem av dem er det?
- Det er ok. - Donna.
Donna, det er ok.
Hva pokker? Dere må nok gå.
Vi går. Jeg beklager.
Kom... tilbake!
Herre Jesus!
Vi må fortelle sheriffen om dette.
En 50 år gammel spøkelseshistorie rablet i dritt av en psykiatrisk pasient?
Du kan da ikke tro at det impliserer Olivia?
- Nei, men det kan bevise din uskyld. - Nå skjønner jeg ikke.
Hva om det viser seg at Marie er død?
Jeg beklager, men det er en mulighet vi må se i øynene.
Det er drap, det finnes ingen andre mistenkte, du er den første de går etter.
- Å, kom igjen. - I 98 prosent av tilfellene
er det mannen, eksen, eller bestevenninnen som gjorde det.
Det finnes ikke en tøddel av sannhet i det.
Sannhet har ingenting å gjøre med en juryrettssak.
Uansett hvor fjollete det høres ut - en mørkhåret, blodtørstig, aldersløs
heks, skaper nok tvil til at minst én idiot i juryen kjøper det.
- Nei. - Norman, du er min klient.
- Jeg prøver å beskytte deg... - Nei, sa jeg. Jeg vil ikke tillate det.
Vel, som etterforsker med lisens i delstaten,
er jeg forpliktet til å videreformidle all informasjon
angående en forbrytelse som er begått, enten du vil det, eller ikke.
- Hadde ikke likt å se deg i dårlig humør. - Jeg er aldri i dårlig humør.
Jeg er bare dominikaner.
Shelley!
Hva er det du gjør?
Hemlock Grove fredelig...
på avstand.
Kom deg vekk derfra. Det er farlig.
Nei. Det går ikke.
Hva?
Jeg skulle ikke ha kommet tilbake.
Alle ville hatt det bedre.
Det er ikke sant. Vet du hvor mye glede du har skapt?
Du er i live.
Mot alle odds.
Og du er hos mennesker som er glade i deg.
Jeg setter alle i fare.
Dere kommer til å få trøbbel, alle sammen.
Du trenger ikke å bekymre deg for noen. Det går bra med alle sammen.
Og du kommer til å bli trygg... i den nye kroppen din.
Jeg har tatt meg av alt.
Ingen får vite det, ikke hvis du ikke vil.
Ny kropp.
Kan ikke gjøre det.
Hvorfor ikke?
Jenta er en person.
- Har en sjel. - Hva får deg til å tro det?
Vi snakket sammen.
- Det er umulig. - Ikke ord.
Jeg kan snakke uten ord.
Alle tror jeg er en morder.
Dette ville ha gjort meg til en.
Før du tar noen endelige avgjørelser,
kan jeg få lov til å vise deg noe?
Hva kaller man er fisk uten øyne?
En "fsk."
Å, det er glede.
Nå skal vi prøve noe annet.
Hva følte du da du ble jaget?
Det er frykt.
Du fant en venn, Jason. Hva syntes du om faren hans?
Det er sinne.
Han sitter sikkert i beskyttet forvaring.
Nå prøver vi det en gang til... med henne.
Jeg vil du skal føle det samme.
Denne gangen kommer erstatningskroppen til å imitere det du gjør.
Tenk på noe som gjør deg glad.
Tenk på noe som gjør deg redd.
Tenk på noe som gjør deg sint.
Ser du? Ingenting.
Det er en nevrologisk reaksjon, blottet for følelser eller mening.
Som en maskin.
Shelley er utrustet med sjel. Men det er ikke denne vevsstrukturen,
uansett hvor vellaget den er.
Du ville bli overført til et blankt ark, Shelley.
Oppklarer dette noe av det du har tenkt på?
Hvis du vil, kan vi begynne opplastingen så tidlig som i morgen.
Gå og hvil deg litt mens vi forbereder overføringen.
Har du sett en drømmebok før?
Når vi drømmer, mottar vi beskjeder fra den andre siden.
Og bildene i drømmene samsvarer med tall.
- Hvorfor det? - De bare gjør det.
Så la oss si jeg drømte om kaniner i natt.
Da slår vi opp på kanin under "K", og tallet som samsvarer med kanin
er... 39.
Så 39 ville ha vært lykketallet mitt, hvis jeg f.eks. skulle spille lotto.
Fordi det kom til deg i en beskjed fra den andre siden?
Akkurat. Så, hva var det du drømte om i natt?
- Jeg? - Ja, du fortalte oss
- om drømmen du hadde hatt. - Ja.
Jeg hørte på radioen at det skal være en stor lottotrekning i kveld.
Det har aldri vært så stor pott før. Kanskje dette er lykkedagen din.
Så... du sa noe om en gutt?
- På en huske. - En huske! Supert!
Supert...
Noe annet? Det finnes ikke detaljer som er for små.
Han sa noe om å være heit.
Men han hadde bare på seg en T-skjorte.
Med en rød djevel på.
Djevelgaffel, horn.
- Og så blåste det opp til storm. - Det er bra. Hva mer?
- Dette er dumt. - Det finnes ikke noe dumt
i å vinne en million dollar.
Først kommer Destiny hit og har syn.
- Hva? - Og nå plager du meg
- med lykkekaniner. - Jeg bare...
Noe er på gang, og jeg vil vite hva det er.
Hva er det som skjer?
Det vil du ikke vite.
Sendte du den helvetes sheriffen etter meg?
Han skal hjelpe oss.
Det er i drømmene. Det må være i drømmene.
Gutten i Mirandas versjon,
i en T-skjorte med en djevel på,
sa noe om å være heit.
Kanskje ungen tilber Satan i helvete.
Eller spiller baseball. "Laget vårt er glødende heit. Deres lag er helt teit.
Vi er heite heite, heite. Dere er teite, teite, teite."
Det er heiaropet til Hemlock Diablos, ikke sant?
Maskoten er en djevel med horn og gaffel.
Han er på det jævla Lilleputtlaget.
Den familien bor i Hemlock Grove.
Betyr dette at du er klar for å la én hånd vaske den andre?
Jeg spaserte rundt på eiendommen i ettermiddag.
Bjørketrær er vakre om vinteren.
Hvite, nakne.
Sønnen min forsøker å jage meg på dør.
- Alltid ekstreme tiltak med menn. - Han aner ikke hva han gjør.
Hva med den lille piken?
Hvilken pike?
For noen måneder siden, høstet jeg stamceller fra ukjent navlestreng.
Etter at ung mor dør,
jeg tar prøver, finner mitokondrisk DNA,
samme som en av våre pasienter.
Deg.
Ikke bekymre deg. Vi kvinner må holde sammen, ja?
Ja. Denne behandlingen - når han er ferdig,
har han tenkt å la barnebarnet mitt gjennomgå den.
Han har kun én behandling igjen.
Finnes det en måte å korrumpere den på?
Forhindre ham i å ødelegge sin sanne natur?
Kun to mulige resultater.
Hans stoffskifte reverseres til normalt menneskelig,
eller, med manipulert formel...
Prosedyren er ekstremt farlig.
Komplikasjonene vil ikke overraske dr. Pryce.
Jeg vet ikke om jeg helt forstår hva du sier.
Livet er skjørt, Mrs. Godfrey.
Du beskytter pikebabyen, bli verge.
Alt - Det hvite tårn, hvite bjørketrær - tilhøre deg igjen.
Og hva vil du ha?
Gi meg lab.
Pryce arbeider for meg.
Jeg kommer ikke til å la avkommet ditt ødelegge seg selv.
"1930. Den eldste kirken i området som er renovert.
Glassmaleri, Frank Bannister var hovedhåndverker."
- Jesus. - Akkurat.
Prestegården.
Har en god følelse med dette lotteriet!
Ja, sikkert at vi ikke skal ta med en kupong til deg også?
Ljuger alle gutter?
Jeg trodde disse to var annerledes.
- Det er litt av en historie. - En skrønehistorie.
Og hva har dette å gjøre med Marie Godfrey-saken?
- Ingenting. - Unnskyld?
Ingen kommer med noen direkte anklager her.
Vi ville bare overlevere informasjon som Mr. Godfrey
ble gjort oppmerksom på, og som kan være av betydning for etterforskningen din.
Og det kommer fra en som har jobbet mer enn et par timer
for forsvarsadvokater i kriminalsaker.
Beklager å ha kastet bort tiden din.
Søsteren min jobbet, som dere kanskje husker, for Viltnemda.
Det var den offisielle jobben hennes. Clementines vedvarende interesse og fokus
var å spore opp og utforske fenomener som ikke kan forklares.
Du fester da alvorlig talt ikke lit til en bablende, psykotisk,
- gammel kvinne som... - Vær så snill. Sett deg.
Har dere noen gang hørt om upirer?
Der er kirka.
Der.
Fy faen. Akkurat som i drømmen.
Hva skal vi si?
Kan jeg hjelpe dere?
Hva er det dere gjør?!
- Emilio! - Hjelp!
Hei! Emilio! Hei!
Mamma! Mamma!
Herregud! Han er allergisk!
Hjelp meg! Det er bier på rommet mitt!
- Hjelp! - Få ham ut!
- Ble han stukket? - Få ham ut!
Stans dem, vær så snill! De er rett bak meg! Skynd deg!
Peter!
Ok, kom igjen.
- Åpne døra, kom igjen. - Gi ham til meg!
Peter!
Peter! Ikke prøv å gjøre dette alene!
Elskling, hvor har du vært?
Jeg har hatt en grusom dag. Jeg ringte deg mange ganger.
Er det noe galt?
Du har blitt voksen så fort.
Et partnerskap mellom mitt briljante arbeid,
og din ånd.
Tiden er inne for at du skal komme ut i verden.
Er du klar?
Min stolthet, min glede, mitt kjære skaperverk.
Du skulle ha gjort meg til den viktigste vitenskapsmannen siden Darwin.
Men det finnes noen jeg står i gjeld til.
Én hvis liv er viktigere, antar jeg, enn et fossefall med smiger.
Så jeg må ta farvel.
"Når du så ber om min velsignelse...
skal jeg knele og be deg om tilgivelse.
Og slik skal vi leve og be,
og synge og fortelle gamle eventyr.
Og le av forgylte sommerfugler."
Ripped and synced by DBRETAiL